Kolmen lajin Suomen mestari
Jari Veijola päätti menestyksekkään huippu-urheilu-uransa 53-vuotiaana sensaatiomaiseen kehonrakennuksen yleisen sarjan SM-pronssiin.
ASKO TANHUANPÄÄ
Harvalta suomalaisurheilijalta löytyy kultainen SM-mitali kolmesta eri lajista, mutta raumalaislähtöisen Jari Veijolan palkintokaapissa moinen värisuora komeilee. Nykyisin Helsingissä asuva Veijola on voittanut mestaruuden sekä voimamieskisoissa, amerikkalaisessa jalkapalloilussa että kehonrakennuksessa. Huippu-urheilu-uransa hän päätti tänä kesänä kehonrakennuksen yleisen sarjan pronssiin raskaassa sarjassa. Saavutus on suorastaan sensaatiomainen, sillä Veijolan ikämittari osoittaa jo 53 elettyä vuotta.
– Se oli kieltämättä kova juttu nuorempien seurassa, mutta vaatii se kovia uhrauksiakin. Mitä vanhempi olet, sitä enemmän sinun pitää tehdä töitä kroppasi eteen ja treenattava lopussa jo miinusrasvoilla. Päätäkin tarvitaan, jotta saa itsensä riittävän kireäksi ja kuivaksi. Viimeisten nesteiden puristaminen pois kropasta on todella kovan työn takana, Veijola tiivistää.
Kilpailu-uransa Jari Veijola muistaa aloittaneensa samalla tavalla, millä tuhannet ja taas tuhannet muutkin nuoret ovat sen aloittaneet eli alle kouluikäisenä hiihto- ja maastojuoksukisoista.
– Geenit ovat olleet alusta lähtien kohdallaan, sillä suvussani on sekä isän että äidin puolelta SM-tason urheilijoita. Pappani Kosti Veijola voitti 76-vuotiaana vielä keihäänheiton veteraanien Euroopan mestaruuden.
Amerikkalainen jalkapallo vei nuoruusvuosinaan jalka- ja jääpalloa sekä jääkiekkoa pelanneen Jari Veijolan mukanaan, kun raumalaisjoukkue Admirals nousi Vaahteraliigaan. Valmentaja oli amerikkalainen blues-muusikko Jimmie Lawson, jota Veijola kuvaa hyväksi äijäksi.
– Admiralsin toiminnan loputtua aloin voimailla tosissani. Kiersimme Sami Heinosen kanssa lukemattoman määrän kisoja yhdessä ja alle 100-kiloisissa voitin elämäni ensimmäisen Suomen mestaruuden. Lopetin, kun olin saavuttanut jenkeissä epävirallisen MM-hopean satasissa. Suomessa en saanut enää vastusta ja se vei intoa pois, kertaa Veijola.
– Amerikassa olisi ollut tarjolla myös muutamia hyväpalkintoisia kisoja, mutta jostain syystä en tohtinyt jäädä sinne yksin, hän tunnustaa.
Uudet haasteet löytyivät tutusta lajista eli jenkkifutiksesta, missä Pori Bearsissa voitettua Spagettimaljaa seurasivat Vaahteraliigan mestaruuden Turun Trojansissa ja Porvoon Butchersissa. Vuonna 2004 palkintokaappi lihoi myös Norjan mestaruusmitalilla Eidsvollista.
– Ajatus bodaamisesta syttyi, kun oli ollut muutaman kerran kirurgin operoitavana. Heti 2010 tuli sitten noviisien Suomen mestaruus, kunnes paikat alkoivat taas brakata. Muutaman vuoden pääsin kuitenkin vielä treenaamaan tosissani ja tänä vuonna tuli sitten lopullinen kiitos.
– Olen luvannut perheelleni, että jatkossa keskityn pelkästään golfin pelaamiseen. Kaivoin mailatkin esiin ensimmäisen kerran 13 vuoteen, Veijola paljastaa.
Salilla Veijola käy omien sanojensa mukaan enää vain harrastusmielessä ja valmentaa siinä sivussa muutamaa muuta urheilijaa. Valmennettavia ovat muun muassa bodyfitnessin MM-kisoissa Romaniassa seitsemänneksi sijoittunut Sanni Kaakkolahti ja voimamieskisoissa kilpaileva oma pikkuveli Jarkko Veijola.
– Olen pyrkinyt tuomaan saleille sen saumattoman yhteisöllisyyden, josta sain itse nauttia Raumalla legendaarisessa Pommarissa. Pohja kaikkeen menestykseen on peräisin nimenomaan sieltä.
Työkseen Jari Veijola pyörittää nykyisin omaa rakennusalan yritystään. Parhaillaan työn alla on kerrostalo, missä yrittäjä toimii itse työmaamestarina.